Йордан Стубел
Сяла баба

chitanka.info

Сяла баба райкин боб,

сяла, колко сяла,

сяла и заспала.

Заръмял дъждец едвам,

три дни и три нощи —

баба спяла още.

Напоил земята вред,

урви и долини,

ниви и градини.

И поникнал райкин боб,

цъфнал нашироко,

попълзял високо.

Па завързал, пожълтял,

минали се нощи,

баба спяла още.

Чак кога се залети

слънце я припече,

баба мръдна вече.

И от дългия си сън

тихо се събуди,

гледа и се чуди.

„Божке, че какво е туй?

Колко ли съм спала,

та не съм разбрала?

Втасал райкиният боб,

втасал и жълтее,

па ми се и смее…

Чакай да ти кажа аз,

зер съм огладняла,

като съм поспала…“

Стъкна огън отведнъж

в близката горица

и свари чорбица…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.